Tidigare på "24":
Jag har gömt bevis under golvet i vårt rum.
När polisen kommer tänker jag hävda att du har varit mot attacken från början.
Att du hållits här mot din vilja.
Moster Simone.
Ta din dotter-
-och lämna London på en gång.
Vad gör du?
Jag ringer polisen.
-Jag försöker att skydda dig. -Skydda mig från vad?
Min mamma.
-Nej, vänta. -Yasmin, försvinn!
Jag är ledsen.
Hjälp mig!
Yasmin, vänta!
Din instinkt var att skydda dina familjemedlemmar mot din mor.
Du är den enda som kan stoppa det här.
-Din siktar på dig med en drönare. -Nej.
De evakuerar.
-Simone kanske redan är ute. -Skjut ändå.
Du sa att du skulle stoppa analytikern.
CIA HÖGKVARTER STEVE NAVARRO
Om han ser partitionerna vet han att du är källan jag har sålt till Kina.
-Du har avlönats väl. Red ut det. -Kan du skicka hit någon?
En städare?
Vi känner till din frus förflutna med Bauer. Jag förstår varför...
-...du skulle vidta åtgärder mot din rival... -Lämna min fru utanför.
STABSCHEF MARK BOUDREAU
Om jag inte misstar mig är det högförräderi att förfalska presidentens namnteckning.
Bauer är på fältet under order. Jag kan inte få tag på honom.
Vad menar du?
Så snart Bauer har gjort sitt får alla vad de vill ha.
Jag trodde inte att du var man nog att ringa det här samtalet.
Du gav mig en tidsfrist.
Du bad mig att överlämna mig själv.
Överlämna dig själv på mina villkor-
-och du har mitt ord på att det här är över.
Ingen annan kommer att dö.
Följande utspelar sig mellan kl. 18.00 och 19.00.
Patienten svarar inte. Vi måste intubera.
-Operationsrummet är redo. -Hur mår hon?
Det blev värre precis innan vi anlände.
-Doktor. -Läget är kritiskt.
Extradural blödning, en svullnad i hjärnan.
Jag vet vad det är. Vi måste prata med henne.
Det går tyvärr inte än.
Vi måste försätta henne i koma och borra hål i skallen för att lätta på trycket.
Hon är vår enda chans att hitta hennes mor och förhindra en till terroristattack.
Det förändrar inte utsikten.
Kan ni väcka henne efter att ni borrat? Med adrenalin eller något?
Hög dos av Flumazenil kan väcka henne, men även döda henne. Hon måste stabiliseras.
-Hur lång tid tar det? -En eller två timmar.
Håll mig uppdaterad.
Skynda, vi har ont om tid.
Vi måste skynda oss, mor.
-Jag fick precis ett intressant samtal. -Om Simone?
Inte ett ord om Simone. Vi får utgå från det värsta.
Att hon är vid liv och kan förråda oss.
-Därför måste vi åka på en gång. -Samtalet var från President Heller.
Han sa att han skulle överlämna sig själv om vi förstör drönarna.
Det är en lögn. Ett trick.
Kanske, kanske inte.
När du lade ut filmen sa du att han aldrig skulle gå med på villkoren.
Jag trodde inte det. Jag kanske hade fel.
Även om han menar allvar, skulle du förstöra drönarna?
Vi har planerat det här så länge.
Om en mördare som Heller kan hålla sitt ord-
-så kan jag också det.
Vi diskuterar det på vägen.
Ge mig apparaten.
Ja?
Jack, det är Kate. Simones läge är kritiskt. Doktorn försätter henne i koma.
Han säger att om vi försöker väcka henne dör hon.
-Vi börjar få ont om tid. -Jag vet.
-Varför ville presidenten träffa dig? -Vet inte.
Du måste pressa doktorn. Förstår du?
Simone måste vakna, om hon dör är det kört.
Vad? -Är det gjort?
Jag är inte säker.
Vad ska det betyda?
Jag tror inte att skottet dödade honom, men han är säkert skadad.
Ju längre han lever, desto större är risken att han kommer på vad jag har gjort.
Jag kan inte riskera det, inte du heller. Förstått?
Jag förstår.
Se till att han dör.
Varsågod, sir.
Mr President.
Jack.
-Vi börjar visst få slut på alternativ. -Vi ger inte upp.
Det är ingen idé att vara optimistisk.
Oddsen är inte till vår fördel. Jag är ledsen.
Be inte om ursäkt, Jack. Du var den enda som kom i närheten av att fånga Al-Harazi.
Sätt dig ner.
Du måste göra något för mig, Jack.
Något du inte vill göra.
Mr President, jag gör vad som helst.
För ett par minuter sedan talade jag med Margot Al-Harazi.
Det här är en inspelning av det som var relevant.
Mitt erbjudande är enkelt.
Jag överlämnar mig själv till dig, du avgör tid och plats.
I gengäld vill jag att du förstör alla de stulna drönarna.
Dumpa dem i kanalen utanför Dover, så att vi kan verifiera det.
Jag tror inte att du menar allvar.
Du påstår att du avskyr att spilla oskyldigt blod.
Bevisa det.
Spill mitt.
Kom till Wembley Stadium, mitt på arenan-
- kl. 19.00, ensam.
Jag ställer upp. Jag vill att du svär på din makes själ.
Jag svär på min makes själ-
- att jag kommer att förstöra drönarna-
- så snart du är död.
Vi har en överenskommelse. Jag kommer.
Sir, jag behöver inte läxa upp dig, men enligt nationell policy-
-förhandlar inte USA med terrorister.
Det här har inget med nationell policy att göra.
Det här är mitt avskedsansökan, som tar effekt om en timme.
Således är det här ett personligt beslut, inte ett statligt.
Det måste finnas ett annat sätt, mr President.
Berätta vad.
Tänk om hon inte håller sitt ord?
Då kan världen märka henne som lögnare och hycklare.
Det kommer att misskreditera henne och allt hon står för.
Sir, jag beundrar din vilja att offra dig själv för att lösa den här situationen.
Men nej, jag tänker inte vara delaktig. Vi fortsätter kämpa.
Det finns fortfarande tid och en chans att vi kan stoppa det här.
Jag är ledsen, mr President.
Jack.
Jag har fått diagnosen Alzheimers.
Jag har vetat om det i sex månader.
Och om ett år kommer jag inte att känna igen folk.
Det är en tidsfråga innan det blir allmänt känt-
-och då tvingas jag gå i pension.
Mr President, det handlar inte bara om dig.
Det vet jag väl!
Det handlar om de döda kropparna på sjukhusets parkering.
Det handlar om de tusentals som kommer att dö vid nästa attack.
Och vi vet båda två att hon kommer att attackera igen.
Jag ska göra det enkelt för dig.
Om du stod här, i mina skor, i mitt ställe-
-skulle du göra exakt samma sak.
Det är bara att inse. Vi är deras enda chans.
Vad vill du att jag ska göra?
Jag vill att du i hemlighet för mig till Wembley Stadium-
-och jag vill att det sker nu.
Har du berättat för Audrey?
Om det här ska fungera behöver du en person till som du kan lita på.
-Varför? -För att jag behöver insiderhjälp...
...för att ta dig förbi underrättelse- tjänsten och brittisk säkerhet.
Stanna här. Ge mig en minut bara.
Al-Harazi kommer inte att hålla sitt ord.
-Har du läst hennes akter? -Det här är annorlunda, personligt.
Hon tycker att du dödade hennes make.
Precis. Det är personligt. Hon vill ha mig.
När hon får mig har hon inte längre anledning att förstöra halva London.
Behöver hon en anledning?
Jag är anledningen. Hon sa ju det. Jag tror henne.
Du har varit en lojal vän och du har stöttat mig åratal.
Förneka mig inte denna sista tjänst.
Tjänst?
Att underlätta din död?
Mark, vi kan inte bråka om det här.
Är du på eller inte?
Bra.
Jag skrev ett brev till vicepresidenten. Jag vill att du ger honom det när jag är död.
Övergången bör bli enkel.
Och om han ber dig hoppas jag att du kommer att vara lika lojal mot honom som mot mig.
Morgan.
-Hur är det med Simone? -Likadant.
-Du måste pressa läkaren. -Hon kommer inte att prata om hon dör.
Om hon säger något nu, kommer det att var aför sent.
-Saker har förändrats. -Vad menar du?
Det här måste stanna mellan oss.
- Jag vill att du lovar. -Jag lovar.
President Heller har gått med på Margot Al-Harazis krav.
-Det tror jag inte på. - Du måste.
Han ska överlämna sig själv. Han har bett mig om hjälp.
Vi kan bara sätta stopp för det genom att hitta Margot snabbt.
Så väck subban.
Vi måste väcka henne.
-Då dör han antagligen, sa jag. -Nej, du sade inte "antagligen" förut.
Det kvittar. Ge henne något som kan väcka henne.
Jag måste be dig gå härifrån.
Då måste jag be dig att göra som jag säger och väcka henne.
-Vem tror du att du är? -Gör det bara.
-Om hon dör är det ditt ansvar. -Rappa på.
Okej, flytta på dig.
Simone, kan du höra mig?
Minns du vem jag är? Minns du bilturen?
Det exploderade, vi dog nästan. Minns du?
Det var missiler från en drönare som din mamma styrde.
Hon försökte döda dig, förstår du?
Du försökte rädda din svägerska men kunde inte.
Men du kan rädda tusentals andra.
Var är din mor?
Jag vet hur det är att bli förrådd.
Jag vet det, men nu måste du lita på dig själv.
Du har oskyldigas liv i dina händer.
Kvinnor, barn, barn precis som Yasmin.
Kom igen, snälla Simone.
10 Broadmoor, Hampton.
-Men hon kommer inte att vara där. -Vad tror du att hon är?
Jag vet inte.
Ni kan inte hitta henne.
Kan du ge mig något annat?
Vad som helst.
Min make Naveed-
-gömde en disk under golvet på övervåningen-
-som kan ge en väg in i systemet.
Herregud, flytta på dig.
Fem milligram pulmicort, nu.
Det här är Agent Morgan. Sänd ett TAC-team till 10 Broadmoor, Hampton.
Säg åt dem att ringa på vägen så att jag kan informera dem.
Mina herrar, ni är de enda som vet vad som pågår.
Lägg era olikheter åt sidan och arbeta tillsammans.
Vi har ont om tid. Ring när ni har en plan.
Ja sir.
Jag trodde aldrig att det här skulle hända.
Nej.
Vi måste kunna lita på varandra.
Han gav oss order, det duger gott åt mig.
Berätta vad du behöver.
Underrättelsetjänstens protokoll för idag. Namnen på alla agenter och deras utplacering.
-Jag fixar det. -Brittisk säkerhet också.
-Det blir svårare, men jag ska försöka. -Försök att rensa bort alla människor.
Jag samlar till möte och drar dit alla.
Okej, bra. Audrey också.
Mötet måste hållas om 15 minuter. Jag behöver en bil och en helikopter.
Gatekod och kod till Wembley Stadium. Jag ringer om jag behöver något annat.
Okej.
Hon kommer aldrig att förlåta mig.
-Ja? -Simone gav oss något.
-Margots läge? -Nej, det näst bästa.
-En disk som kan få oss in på hennes system. -Vad menar du?
Jag har ett TAC-team på väg dit. Jag måste informera dem.
Om det är digitalt, skicka det till Chloe...
-...och säg att hon ringer mig när hon får det. -Okej.
-Hej. -Hej.
Gör du dig redo för personalmötet?
Vi måste göra upp en plan för att hjälpa britterna att hantera dagens drönarattack.
Har du kvar bilden på dig, mig och din mamma på stranden?
-När jag var liten? -Ja. Kan jag få se den?
Det är min lyckoamulett.
När jag var liten trodde jag att inget hemskt kunde hända så länge jag hade den.
Här är den.
-Är du redo? -Jag är redo.
-Gud. -Titta på dig och mamma.
Herregud.
Du var lika fin då.
Är du okej, pappa?
Förutom...
Förutom att det här är den värsta dagen i mitt liv? Ja, jag mår bra.
Förlåt. Jag måste återgå till jobbet.
-Ja, jag älskar dig. -Jag älskar dig också.
Här är underrättelsetjänstens information för den kommande halvtimme.
-Tack. Britterna då? -Jag jobbar på det.
Jag skickar det med helikopterns läge och grindkoden till Wembley.
-Tack. -Personalmötet börjar om tre minuter.
Alla kommer att vara där, korridorerna blir tomma.
Bra jobbat.
Mr President, vi åker om fem minuter. Vi ses på ditt kontor.
- Vi ses där. -Tack.
-Okej, lycka till. -Tack, det behöver vi.
-Navarro. - Det är agent Reed på tråden.
-Agent Reed? Är du säker? - Ja sir.
Det var så han identifierade sig själv, och det lät som han. Ska jag koppla honom?
Ja, självklart. Koppla honom.
Jordan, var är du?
- Jag trodde du skulle vara tillbaka. -Någon försökte döda mig.
Va? Är du okej?
Nej, jag är inte okej. Nån måste hämta mig.
Vem försökte döda dig? Såg du honom?
Nej, men han är här någonstans. Du måste skicka någon.
Lugna dig. Jag skickar Erik. Var är du?
När gränden bakom marknaden på södra sidan om kanalen.
- Bredvid ett motorcykelställe. -Lyssna.
Stanna där du är. Rör inte på dig, uppfattat?
Uppfattat.
Ja?
Han är i gränden bakom marknaden på kanalens södra sida.
-Är du säker? -Ja, södra sidan.
Jag pratade precis med honom.
Gör slut på honom.
Är allt redo?
-Ja, sir. -Bra.
Jag ska bespara dig detaljerna-
-men det verkar som att vi kan komma åt Margot Al-Harazis datorfiler.
-När hände det? -Alldeles nyss.
Det är en chansning, jag håller dig uppdaterad.
Jag räknar inte med Ave Maria.
Är det här verkligen nödvändigt?
Ja tyvärr, mr President.
Underrättelsetjänsten tittar inte till presidentens transpondersignal ofta. Ärligt.
Vi kan inte ta risken. Jag måste få ut den.
Det kommer att göra ont, sir.
Förlåt, sir.
Du har gjort nog skada som federal agent, Jack.
Tur att du inte blev kirurg.
Sade du åt din personal att du ville vara ifred?
Ja, hårt arbetandes på kontoret hela kvällen.
Bra. Om en agent vill söka efter en signal, ser de dig här.
Jag väntar på bekräftelse från Boudreau att alla är med på personalmötet.
Är det allt?
Ja sir.
Mr President.
Är du helt säker på det här?
Jag är säker, Jack.
Nu går vi.
Nu.
Kom nu, mr President.
Raka vägen till dörren.
Jag tappar anslutningen.
-Agent Harwell, tror jag. -Mr President. Är allt okej?
Jag tränar lite bara. Jag gillar trapporna.
Självklart, mr president, men det är nog bättre om du...
Jesus, Jack.
Jag låser in honom i badrummet.
Gå.
Mr Boudreau sade att du ville ha en helikopter utan pilot?
-Det stämmer. -Bra.
-Jag skickade hem piloten. Jag utgår från... -Ron.
Mr President.
Bra jobbat. Tack. Håll det här mellan oss.
Ja, sir.
Hur långt kvar till Wembley?
Runt 10 minuter, sir.
Upp med dig.
Upp och sätt händerna på huvudet!
Ja, jag tog den också.
Jag ber dig inte igen. Ställ dig upp och lägg händerna på huvudet.
Jag vet att Steve Navarro skickade dig. Han är den enda som vet var jag är.
Berätta varför så släpper jag dig.
Vet du ens hur man använder den?
Det vill du inte ta reda på. Tro mig.
Är den säkrad eller osäkrad?
Försiktigt nu.
Du har inte råd att göra ett misstag.
TAC-team sju. Vi är vid al-Harazis hus. Inga tecken på någon.
-Klart. -Bryt upp dem.
Al-Harazi är borta. Som du trodde. Vi kollar golvet.
Riv sönder stället om det behövs, men skynda på.
Jag tror att vi har hittat något.
Agent Morgan, vi har hittat en diskett. Är det vad du söker?
Det måste det vara. Skicka det på en gång, men fortsätt leta ifall att.
Uppfattat. Harris, kom hit.
Ladda upp det till stationen.
-Var är agent Reed? -Han gick för en timme sen.
-Vart? -Det sade han inte.
Okej, TAC-teamet i Hampton laddade upp disken. har du den?
Ja. Den...är här.
Skicka det till Chloe O'Brian, tack.
-O'Brian? Var det inte hon som... -Jo, bara gör det. Här är adressen.
Ja, ma'am.
Skriv att jag ringer och informerar henne snart.
Tack.
Du har nått Jordan Reed. Lämna ett meddelande.
Vi hittade disketten hos al-Harazi. Simone hade rätt.
-Något användbart? -Jag vet inte.
Jordan måste komma åt Margots system, vet du var han är?
-Är han inte vid sitt skrivbord? -Nej. Agent Leonard sa att han gick.
Han svarar inte på mobilen.
-Det är inte likt honom. -Speciellt inte idag.
Säkerhetsavdelningen får kolla. Kan vi hitta al-Harazis nya ställe?
Hamptons är utanför CCTV web, och hon har 30 minuters försprång-
-vilket betyder att hon kan vara vart som helst inom en radie på 1300 kvadratkilometer.
Hur är läget?
Byter från passiv till aktiv kontroll på drönarna-
-en, två, tre, fyra, fem och sex.
Vi är tillbaka, som vi aldrig flyttat på oss.
-Bra jobbat, Ian. -Tack, mamma.
-Vi borde vara trygga här ett tag. -Tillräckligt länge.
Gör vår närmaste drönare redo för attack. Gör de andra redo för förstörelse när Heller är död.
Om du säger så.
-Det känns som ett slöseri. -Nej.
Nej, världen ska få se att rättvisa skipats.
Att även en så kallad terrorist kan hålla ett avtal.
Tror du att Heller håller sitt?
Det får vi snart se.
Där är det, sir.
Wembley Stadium.
Mr President.
-Ja, Chloe? -Simone hade rätt.
Hårddisken kan leda till Margots system...
-...men det är brandvägg efter brandvägg. -Vi måste ta oss in.
Jag vet det, men även om jag kommer in måste jag komma åt subsystemet för drönarna.
-Det kommer också ha brandväggar. -Hur länge?
Jag vet inte om jag fixar det på ett par minuter.
Jag har ingen perfekt arbetsmiljö här, Jack.
Jag gör mitt bästa, så att du vet det.
Chloe, gör vad du kan och återkom till mig.
Jag är ledsen, mr President, vi måste gå.
-Ja? - Har du fixat analytikern?
Jag har tagit hand om det.
-Är du säker? - Ja.
Oroa dig inte.
Bra.
Vad? Jag sa att jag arbetar så fort jag kan.
Lugn.
Adrian. Jag är upptagen.
Jag hör det. Trodde du att jag var Bauer?
-Du kan väl inte låta bli. -Jag måste lägga på.
Jag hittade ett nytt ställe. Jag är trygg där några veckor.
Du kan väl komma tillbaka? Jag jobbar på något.
Kanske senare. Jag jobbar på något viktigt just nu.
Du brukade tycka att det vi gjorde var viktigt. Bauer förändrade det.
Inget har förändrats. Jag tror på det vi jobbar med.
Men jag hjälper Jack just nu.
Hejdå Adrian.
Var är mrs Boudreau?
Hon är hos presidenten, sir.
Presidenten hade strikta order om att inte störas.
Vi trodde inte att det skulle gälla henne, och hon insisterade.
-När? -Precis nu.
Mark.
Du kommer inte att tro det här.
Visste du?
Visste du, Mark?
Säg mig att det inte är för sent.
Jo.
Hjälpte du honom?
Hjärtat, det var hans önskan.
Mark, du vet att han inte är frisk.
-Jag vet. -Hur kunde du hjälpa honom?
Varför berättade du inte? Jag kunde ha fått honom att ändra sig.
-Tro mig, han hade bestämt sig. -Jag kunde ha försökt åtminstone...
Jag kunde ha fått säga hejdå.
Han hade inte klarat det.
-Du kunde lika gärna ha dödat honom. -Det är inte rättvist.
Rättvist? Prata inte om rättvisa!
Mark, du är min make! Du borde ha berättat.
Jag kommer aldrig mer att kunna lita på dig!
Han var den mest fantastiska person jag känt! Det var en ära att arbeta för honom.
Idag bad han om en sista tjänst.
Jag hatade det av hela mitt hjärta. Men jag skulle göra om det om han bad mig.
Om du inte kan leva med det...
Då får det vara så.
Gör vad du måste.
Men vi måste hålla tyst om det.
Det var så han ville ha det. Förstår du mig?
Hur vet vi när det är över?
Vi får ett samtal.
Är någon med honom nu?
Ja.
Vem?
Någon han litar på, som han litar på mig.
Nu är det slut, Jack.
Jag gav dig presidentens benådning.
-En benådning? -Ja.
Alla anklagelser för fyra år sedan är borta.
Och alla anklagelser som kan komma från det här.
-Du kan åka hem igen, Jack. -Mr President, jag söker ingen benådning.
Speciellt inte för det här.
Jag tycker att det du gör är fel.
Det här är rätt sätt för mig att dö på.
Ja sir.
-Några framsteg? -Jag har isolerat drönarmodulen.
Och har delat upp datapaketen i tre strömmar.
Den som kontrollerar drönaren är hittills ogenomtränglig.
-De andra två då? -Jag vet inte vad deras funktion är.
-Jag behöver mer tid. -Hur mycket?
Jack, vi har slut på tid.
Mr Pres... Mr President.
Jack? Jack?
Där är det.
Nu är frågan om han är där.
Vi får se. Åk in.
Herregud. Han är där.
Närmare.
Ansiktsigenkänning.
Är missilerna redo att avfyras?
-Redo. -Jag gör det.
Översättning: Stephanie Clarke